Vi så Jorden blive udslettet.
Alt og alle, vi havde kendt, var væk.
Vi var fem. Besætningen på rumfærgen Odyssey.
Og vi var de eneste overlevende.
Et mystisk væsen, Den Søgende, -
- reddede os og sendte os tilbage i tiden.
Nu har vi fem år, vi skal leve om.
Fem år til at finde ud af, hvad der udslettede Jorden.
Fem år til at forhindre, at det sker ... igen.
''Vi skal ikke alle sove hen, men vi skal alle forvandles.''
1 . Korintherbrev 15:51
Den legendariske gravplads for optogsvogne.
Så fik vi den endelig at se.
Kan du huske, når mor vækkede os halv seks, -
- så vi fik gode pladser til optoget?
Ja, med sin køletaske fuld af lækre sandwich.
Ekstra kraftig solcreme.
- Jeg elsker optog. - Så er du den eneste.
For nu at benytte din jargon, så er det her sted dælme uhyggeligt.
- Se der. - Ja?
- Det ligner et laboratorium. - Måske.
Det ligner udstyret fra FE-7.
Har de samme indretningsarkitekt eller hvad?
Åh nej, far.
Hvad har vi her? Pyjamas.
Prøv at se det udslæt i hans ansigt. Er det mon kopper?
- Du skal ikke røre ved det. - Nej. Hans øjne bevæger sig ikke.
Han lever, men der er ingen hjemme.
Hvad pokker kigger han på?
Hvad pokker er så interessant?
Lad os få ham ud herfra.
- Pas på. Du skal ikke røre ved ham. - Lad mig lige komme til.
Pokkers!
Jøsses!
Hvad helvede? En vampyr?
Så for satan.
- Er du okay? - Det føles som et bid.
Er du overrasket?
Century innovations købte stedet og installerede et hemmeligt rum.
Der er blevet holdt øje med dem siden problemerne med FE-7.
Alle deres nye projekter er nok sat i bero indtil videre.
De havde travlt med at komme ud af det pakhus.
- Hej. - Hej. Er den PlayStation til mig?
Nej, far. Den er til Corey.
- Tidlig julegave? - Herligt.
- Det sædvanlige? - Bare vand, tak.
Hvordan har hånden det?
Der er betændelse i den, men jeg slipper for din mors opgaver.
Kvinder med indretningsopgaver er det værste.
Nej, det er nedrakning af kvinder.
For nu at vende tilbage til sagen ...
FE-7-laboratoriet er magen til det, vi fandt i pakhuset.
Ham, der angreb os, havde et mønster på huden.
Så han er Synthetic?
Næppe, for vi fandt hverken ledninger eller hvid suppe.
- Hvordan kan du være sikker? - Han blødte, da han blev smadret.
Fyren så halvdød ud, og pludselig går han amok som et vildsvin.
- Værsgo. - En mere, tak.
- Du er sørme tørstig. - Ja, det må være pillerne.
- Bivirkninger. Slagtilfælde. - Tynd mave.
- Prøv alternativ medicin. - Det må jeg gøre.
Endnu en gang er vi på hjemmebane. Fuldstændig uden spor.
Vi kender ikke laboratoriets formål eller den store plan bagved.
Endnu en gang er vi ikke for smarte, men hør her.
Jeg er personligt blevet træt af at stå i forsvaret.
Jeg ved ikke med jer, men jeg vil op i angrebet.
- Det samme her. - Godt.
Corey, Paul, jeg er hjemme. Beklager forsinkelsen.
Corey, jeg har en overraskelse. Hvor er i?
Corey?
Åh, gud. Åh, gud.
911. Hvad er problemet?
Jeg tror, min søn er kidnappet. Alle hans ting mangler.
Min søn er ... Åh, gud.
Jeg bliver nødt til bede om flere oplysninger.
''Jeg har fjernet Corey for at beskytte ham mod dig.''
- Er De der? - Undskyld, jeg tog fejl.
Han er ikke blevet kidnappet. Undskyld.
- Chuck? - Hvad?
Du er iskold. Jeg henter et termometer.
Giv mig noget vand.
- Hvordan ser det ud? - Pokkers.
Forsigtig.
Det kan ikke passe. 34 grader. Det er hypotermi.
- Det er i stykker. Mere vand, tak. - Varm te.
- Tag det her. Er hun gået? - Ja.
- Se her. lngenting. - Det er umuligt.
Astronautuddannelsen er hård. Bare at være her er en bedrift.
Og så bærer du byrden at være Chuck Taggarts søn.
- Han er noget af en mundfuld. - Ja.
Nå, vi har et problem, der skal løses.
Har du overvejet at melde dig ud frivilligt?
Mine forældre ved ikke, at ...
At du dumper dine eksamener.
- Jeg skal gerne tale med din far. - Nej, jeg klarer det selv.
- Fornuftigt. Det er helt op til dig. - Hvad mener du?
Der har været nogen bekymring omkring din fars sidste mission.
Du kan sikre din position hos NASA ved at give et personligt bidrag.
- Jeg forstår ikke. - Du ser vel din far hver dag?
Bare giv mig besked, hvis du ser noget usædvanligt.
- Skal jeg udspionere min far? - Det lyder så grimt.
Jeg vil anbefale, at du tænker dig godt om.
Hvad sker der?
Undskyld. Vækkede jeg jer?
- Værelset trængte til forandring. - Men det er midt om natten.
- Brugte du dine bare hænder? - Ja, det var alligevel gammelt.
8 gange 5 gange 2 er 80. 8 gange 8 gange 2 er 128 ...
Fire liter maling er vist nok. Snup en pensel og kom i gang.
Har du det godt?
Måske skulle du tjekke dine udregninger.
Nej. 8 gange 5 gange 2 er 80. 8 gange 8 gange 2 er 128 ...
Fire liter burde være nok. Lad os gå i gang.
Det er noget ævl.
Fordi Paul burde blive anholdt for kidnapning.
Nej, jeg kan ikke vente med at se min søn til på fredag.
Kan vi ikke gå i retten i dag?
Hvad med en slags tilhold?
- Allison Weber er her. - Hun må lave en aftale.
- Hun er fra myndighederne. - Jeg ringer tilbage.
Jeg beklager overraskelsen.
Men uventede besøg er bedst, når et barns trivsel er på spil.
- Og når det handler om Deres søn ... - Jeg forstår. Hvad kan jeg gøre?
De er blevet anmeldt for psykisk og fysisk børnemishandling.
Anklagerne handler blandt andet om medicinering.
Har De givet Deres søn medicin, der ikke var ordineret?
RECEPT - DR PETER REYNOLDS GLEVAC
- Hvor har De det fra? - Svar venligst på spørgsmålet.
Min søn har måske arvet en dødelig sygdom, så det var for at forebygge.
Må jeg tale med hans læge?
Der blev aldrig stillet nogen egentlig diagnose.
De lyder omsorgsfuld, men De ved vel, at Glevac har alvorlige bivirkninger?
Regelmæssig brug over længere tid kan slå Deres søn ihjel.
De bliver begrænset til overvåget samvær med Deres søn, indtil ...
Overvåget samvær? Vent, det kan De ikke gøre.
Overvej terapi, mrs. Forbes. De elsker Deres søn.
Måske kan De finde en bedre måde at beskytte ham på.
Jeg har hverken spist eller skidt i to dage.
- Det her er ikke normalt. - Det siger du ikke?
Såret var lige helet. Se nu. Vi må snakke med Kurt.
- Hej. - Hej. Hvad sker der?
Jeg tænkte bare på, om du er okay.
- Paul og jeg skal skilles. - Beklager.
Han vil have forældremyndigheden over Corey.
- Det er jeg ked af. Kan jeg hjælpe? - Nej, jeg klarer det.
Jeg beder en bøn for dig.
Du skal nok få ham tilbage.
- Flot. Du fortjener en slikkepind. - Hvad leder du efter?
Jeg ved ikke. DNA-spor fra den fyr, der rev dig.
Vi har lovet at male derhjemme.
Find en god undskyldning, for vi må først blive klogere på det her.
Et ægteskab har forpligtelser. Lydighed, høflighed, venlighed ...
- Hov, det er vist spejderløftet. - Og det er hensyn og hjælpsomhed.
Udslættet har spredt sig op til halsen.
Det bliver Paige glad for. Jeg skal ingen steder.
Gør mig en tjeneste. Jeg vil begraves i min Mustang.
Okay. Men du er altså ikke døende.
Hvad er jeg så?
Nogle af jer flyder af sted, mens andre er på vej mod bunden.
Mr. Barnett.
Mr. Taggart.
Mr. Haines.
NASA - EKSAMEN DUMPET
Det var det.
- Dyt-dyt. Jeg kører dig over, mor. - Det er okay. Kør bare til.
- Vil du høre en historie? - Må jeg se fjernsyn?
Ja. Men du må komme herop til mig.
Se her.
Det er mit yndlingsprogram.
Dørklokken.
- Han kommer for tidligt. - Kun et par minutter.
- Du kommer for tidligt. - Jeg venter bare.
Hvorfor gør du det her?
- Jeg er hans mor. - Og du har brug for hjælp.
- Jeg kan ikke lade dig skade ham. - Du skader ham selv.
- Jeg gør bare det rigtige. - Jeg vil aldrig lade dig tage ham.
Så er vi klar, Corey.
- Hej, sønnike. Sig farvel til mor. - Nej, jeg vil ikke.
- Det er okay. Vi ses næste uge. - Nej, jeg vil ikke.
- Jeg ved, du helst vil blive. - Kom så, Corey.
- Sig farvel til mor. - Det er okay, skat.
- Slip ham så, Sarah. - Jeg lover, vi ses snart.
- Han holder fast i mig. - Sig farvel til mor.
- Kom, vi smutter. - Nej!
Jeg vil blive hos mor!
Hallo.
Nej, mor. Det er Neil. Jeg lånte fars mobiltelefon.
Nej, jeg ved ikke, hvor han er. Jeg har været hos Mendel.
ldiot.
Ja. Kurt Mendel. Fars ven.
Han har det fint. Han tager noget medicin.
Mor, hør her. Jeg ringer, når jeg ved mere.
Far.
Det var mor. Hun er urolig, og det er jeg også.
Du skræmmer mig.
- Noget forbinder mig med dem. - Hvad?
Han venter på dig. Du er en del af ham nu.
Far.
Noget kalder på mig.
- Det er uhyggeligt. - Nogen teorier?
Leshawn. Tag en dyb indånding.
- Hvor stammer blodet fra? - Det må du ikke spørge om.
Du forstår vel. Så hvad har vi med at gøre?
Jeg troede aldrig, jeg skulle se det i min levetid.
- Det er nanitter. - Det lyder som en religiøs sekt.
Computerstyrede maskiner, små nok til at arbejde i blodet.
- Nanorobotter. - De hører ikke hjemme i mikroskopet.
- For pokker, se her. - Slap af.
Nanorobotterne er i stand til at bearbejde et atom ad gangen.
- Bearbejde til hvad? - Hvad som helst.
Hvordan kan så små ting programmeres enkeltvis?
Det ved jeg da ikke. Det er rent teoretisk.
Så i teorien. Hvordan kan så små ting programmeres enkeltvis?
- Måske har de kollektiv bevidsthed. - Kollektiv?
- De bærer hver en del af programmet. - Så de må kunne kommunikere.
Ja.
Sarah var bare bekymret for Corey. Efter min mening lidt for meget.
Gav hun sin søn unødig medicin for at skabe sympati for sig selv?
Jeg protesterer. Antagelser, der ikke er bevist.
Min klient har ingen tegn på psykose.
- Dr. Egrari har en lægegrad. - Hun er børnelæge.
Jeg beder bare om et ekspertudsagn, ikke en diagnose.
Jeg tillader det.
- Var De bekymret for mrs. Forbes? - Lidt.
Men hun ville aldrig skade Corey.
Du overhørte på et tidspunkt din børnelæges råd -
- og insisterede på omfattende screeninger af din søn.
Kan du forklare, hvorfor det var nødvendigt?
Corey er begyndt at vise symptomer. Han er træt. Har problemer med maven.
- Det passer ikke. - Mr. Forbes.
- Undskyld. - Lad os fortsætte.
Så på baggrund af svage symptomer gav du din søn Glevac?
Jeg var bange. Kræfttypen her har en dødelighed på 98 % for børn.
Hvad med bivirkningerne? Leverforgiftning kan betyde døden.
Det var måske ikke rigtigt at gøre, men det var det bedste for min søn.
Din mor gav dig en masse medicin. Kunne du godt lide det?
- Nej? Hvorfor ikke? - Det gjorde ondt i maven.
- Sagde du det til din mor? - Ja, hun sagde, det var okay.
Jeg måtte ikke sige det til nogen. Hun sagde, hun var læge nu.
Nej. Nanorobotter findes kun i teorien.
Det troede vi, men vi tog fejl. Medicinen hjælper i øvrigt ikke.
Resultatet af smitten ser ud til at udvikle sig i forskellige faser.
Okay. Han ser ud til at være i samme fase som fyren i laboratoriet.
- Hvad er de programmeret til? - Det er ret fascinerende.
Robotterne er menneskeskabte, og formålet er at forandre vævet -
- til strukturer, der er både menneske og maskine. Utroligt.
Det her er ikke nogen fysikopgave. Det er min far, vi snakker om.
Jeg prøver også at redde ham. Tilgiv, at jeg ikke ligner en sygeplejerske.
- Okay, bare dæmp begejstringen lidt. - Fint. Se her.
Hvad sker der med mig?
- Neil, er du derinde? - Pokkers, det er min mor.
Tag det roligt. Chuck, ud med dig.
- Hvor er din far henne? - Mor, vi må hellere gå.
Prøver du at holde mig udenfor? Dit lille spil virker ikke.
- Jeg henter politiet om nødvendigt. - Kan De huske mig?
Flyt dig!
- Tag hjem, Paige. - Chuck, hvad laver du her?
Han har det fint. Han er bare i gang med et projekt.
- Hvem satan er du? Han er min mand. - Paige. Tag nu bare hjem.
Er du blevet syg?
- Sig noget, Chuck. - Du hører jo ikke efter. Tag hjem!
Kom så af sted! Nu!
- Mor. Han skal nok klare den. - Hvad foregår der?
Din far har ikke været sig selv siden Ed Scrivens' død.
- Fortæl mig så, hvad der foregår! - Det kan jeg ikke.
Hvorfor taler du sådan til hende?
Derfor.
Åh, gud.
- Hej, mor. - Hvordan gik det i skolen?
Gider du dække bord til os to? Far og Neil er hos en ven.
- Hvem? - En Kurt Mendel.
- Mor, er der noget i vejen? - Din far tog af sted.
Jeg ved, det hele handler om den historie, han fortalte.
Rejse tilbage i tiden og blive reddet af rumvæsner.
- Hvad for en historie? - Snak med din far om det.
Han har fuldstændigt lukket mig ude.
Jeg ved ikke, hvad der sker med ham, men det går ud over os.
Det skal nok gå.
Vi fik 25 gode år sammen og to vidunderlige sønner.
Okay, der skal stadig arbejdes lidt med Neil, men det går nok.
Og du ...
Du har aldrig svigtet mig.
Jeg vil tale med ham. Hvor er han? Mor sagde, han var sammen med dig.
- Hvorfor er han ikke her? - Slap af. Han har nogle problemer.
- Ja, han behandler mor dårligt. - Marc, de finder ud af det sammen.
- Tag dig sammen. Jeg vil have svar. - Marc, flyt dig.
- For satan. Hvad er dit problem? - Du er mit problem.
- Neil! - Det er det forkerte tidspunkt.
- Marc! - Fjols.
- Det ser sgu kønt ud. - Jeg har brug for en vævsprøve.
- Indbagt kylling med nudler. - Det skidt åd jeg ikke engang før.
Mine forandringer ligger langt uden for videnskabens fatteevne.
Den prøve betyder intet.
- Hvor ved du det fra? - Det ved jeg bare.
Ligesom jeg ved, at hvis jeg lægger en dråbe vand i håndfladen ... Se så.
- Utroligt. - Nemlig.
Det er blot endnu et talent, ligesom jeg ikke kan føle smerte.
- Tag du bare din prøve. - Okay. Stå stille.
Det er syntetisk. Det er skidt.
- Men blodet er da stadig lidt rødt. - Du må kæmpe imod.
Du ved ikke, hvad du snakker om. Det her er ikke software.
- Det er som at ændre min harddisk. - Hvad?
Min krop på molekylært niveau.
- Jeg kan ikke ændre det. - Så brug din forbedrede forstand.
Det er det eneste våben, vi har.
Jeg ved ikke rigtig.
Hvad hjælper det at opfange nanorobotternes signaler?
- Forhåbentlig et eller andet. - Skønt. Det skal nok hjælpe.
Pokkers!
- Signalet er for svagt. - Rejs dig.
- Hvad? - Rejs dig.
Hvad laver du? Far, du ødelagde antennen.
De taler med hinanden. Udveksler information.
De programmerer.
Hvis det er de instrukser, robotterne deler, -
- kan vi så omprogrammere dem og vende udviklingen?
Måske, hvis vi kan forstå sproget.
Men det her går langt ud over vores forstand.
Det kan tage en million år.
- Nogen må kunne hjælpe os. - Sentient.
Vil du spørge ham?
Hør her. Kan du komme i kontakt med ham på en måde?
- Nej, den kan overtage ham. - Hvad er dit problem med mine ideer?
Din fars menneskelighed ryger snart, og det her kan gøre udslaget.
Har du måske nogen bedre ideer?
Kurt og Neil, gå hen og stil jer bag mig. Nu.
Hvad sker der?
Far?
- Jeg går ikke med. - Du er en af os.
Nej. Jeg bløder stadig rødt.
- Vores Sentient har planer med dig. - Hans planer er ikke mine planer.
Han har ikke lyst til at få mig med. Jeg smadrer det hele.
Jeg jævner jeres verden med jorden!
- Far? - Chuck! Nej.
- Chuck. Chuck! - Far!
Nej. Det er Neil, din sn. Det er din søn, Chuck.
- Det er din søn. - Far.
Jeg ved ikke, hvem jeg er.
Min far forlod min mor. Flyttede ind hos en ven, Kurt Mendel.
Hvad mere?
Det startede, da Ed Scrivens døde. Han forandrede sig. Hans attitude.
- Forandrede sig? - Hør, jeg ved ikke mere.
Det er skuffende, for så kan jeg ikke hjælpe.
Jeg fandt dem her.
- Godt. Er det det hele? - Er det ikke nok?
- Jeg skal se, hvad jeg kan gøre. - Nej, det var ikke aftalen.
- Jeg vil ikke finde mig i det her. - Du udspionerede din far.
- lkke sandt? - Hvad mener du?
En i din position bør forblive ydmyg.
Du er på vej ud af skolen. Du forrådte din egen far.
- Rend mig. - Sæt dig!
Det var bedre. Som jeg var ved at sige, -
- skal jeg se, hvad jeg kan gøre, men jeg har brug for mere fra dig.
Meget af hjernen er syntetisk, men du har stadig menneskelige flelser.
- Når det sidste er væk, så skyd mig. - Vær ikke fjollet, Chuck.
Jeg vil ikke være tilhøre fjenden. Jeg klarer det selv.
Hør her. Du må ikke give op. Vi finder en løsning.
- Lyt til ham, Chuck. - Jeg tænker stadig på den Sentient.
Noget prøvede at kontakte dig og vinde dig over på sin side.
Du må udnytte dem, far. Få dem til at sige, hvad vi kan gre.
Hvad skete der? Er du okay?
- Vent her. - Hvad skete der? Du skal ikke gå.
Det her er min verden, og du hører ikke hjemme her.
Hører jeg ikke hjemme?
Han venter på dig. Vores Sentient.
- Forklar ''vores Sentient''. - Den er alt.
Vi er den, integreret i bevidstheden. Den er din skaber.
Vis, hvordan du skabte mig.
Velkommen.
Jeg er færdig her.
Her.
Far.
- Det vænner jeg mig ikke til. - Jeg forstår sproget.
- Nanorobotternes? - Ja.
De er egentlig ikke så kloge. De skal bare have ordrer.
Frys billedet, Kurt.
- Hvordan lyder dommen? - Vi er i det røde område.
- Velkommen tilbage, Chuck. - Det føles som en kæmpe brandert.
TRÆNINGSCENTER
KARAKTERLISTE
Hvordan føltes det at være Synthetic?
Da jeg blev koblet til den Sentient, følte jeg mig alene som aldrig før.
Nu forstår jeg, hvorfor nogle søger mere end den fysiske virkelighed.
Jeg forstår, hvorfor folk går i kirke.
Nogle vil mene, Chuck Taggart aldrig rigtig var menneskelig.
Hvis fjenden har en nano-virus, hvorfor er vi så ikke smittet?
Fordi den ikke virker, Kurt.
Selv om jeg var syntetisk, kæmpede noget i mig imod.
- Hvad kæmpede imod? - Noget lod mig forblive menneskelig.
- Jeg ved ikke hvad. Måske sjælen. - Helt ærligt. Tak til Gud ...
- Hold mund, Kurt. - Det er smukt.
Det var altså ikke hans sjæl, der fik ham tilbage.
Det var hans søn.
Han gav aldrig op, men fandt ud af at omprogrammere robotterne.
Hallo.
Er dommen allerede afsagt?
Ja. Okay.
Hej, Paige. Så er jeg tilbage.
Jeg var syg og bange for at smitte dig.
- Men ikke bange for at smitte Neil. - Han er en del af det.
Hold op, Chuck. Jeg vil ikke høre den historie igen.
Uanset hvad der sker i fremtiden, -
- uanset om du går op ad trapperne, og jeg går ud ad døren, -
- så kom jeg tilbage, fordi jeg har brug for tillid.
Tillid til, at det er muligt, at jeg har fortalt sandheden.
- At du er kommet fra fremtiden? - Ja.
Jeg føler ikke engang, at du er her nu.
Hvad skal jeg gøre, Paige?
- Være ærlig. - Det er jeg også.
Du forsvinder midt om natten med vores yngste søn.
Din ældste søn mener, du er blevet tosset.
Din eneste forklaring er, at nogle fremmede har bedt dig redde verden.
- Du er den eneste fremmede her. - Tror du, jeg har en affære?
Så havde jeg nok fundet på en bedre undskyldning, -
- end at jeg var blevet sendt tilbage i tiden.
Sådan er det jo ikke.
Du holder fast i tanken om en affære, -
- fordi du ikke kan forholde dig til, at jeg måske siger sandheden.
At Neil og jeg desperat har brug for din hjælp.
Så kom med op, og begynd fra begyndelsen, -
- og fortæl mig det hele en gang til. Stille og roligt.